Dømt for brug af skjult kamera!
Så er der faldet dom i en sag om det er ok at filme beboere og ansatte med skjult kamera! Det er det IKKE!
I konkret sag gav det 20 dages betinget fængsel.
GOD LEDELSE er en kunst og godt håndværk siger professor Henry Mintzberg!
Gamle dyder som sund fornuft, prioritering af praksis og lederens dømmekraft via intuition og erfaring bliver nu blåstemplet – ikke blot på denne blog men også fra en så prominent ledelsesforsker som Henry Mintzberg.
Spørgsmålet bliver derfor, hvordan god ledelse og de gamle dyder bedst læres? Er en diplomlederuddannelse til alle nok eller SKAL den suppleres med vejledning i praksis og uvildige mentorordninger, hvis vi ønsker kompetente ledere, som kan og tør?
Læs her et interview med ham i anledning af udgivelse af hans nye bog ”Mintzberg om ledelse”. Det er fra det elektroniske tidsskrift Ledelseidag.dk fra interesseorganisationen LEDERNE.
Mere overvågning af ansatte i kommuner?
Skal kommuners ret til at opsætte overvågningskamera, for eksempel på kommunale institutioner, i skolegårde eller på kontorer udvides? Bølgerne går højt, holdninger er delte og den nuværende debat bærer præg af, at følelser styrer argumenterne. Hvem ønsker at blive overvåget i alt hvad de gør? – ”det gør ingen vel; men når det giver tryghed eller øger sandsynligheden for at finde den ”skyldige” må vi vel acceptere det mindst onde……..” Det er debattens nuværende udgangspunkt og herfra går KL, faglige organisationer og borgere så videre til at efterlyse klare retningslinjer for, hvornår og hvordan der må overvåges
MEN lad os først få mere diskussion af hvad overvågning nytter, og hvad den kan bruges til, før vi beslutter os!
Fejlkultur eller læringskultur
Fejlkulturen er desværre udbredt i den offentlige sektor. Måske er det en af årsagerne til, at sektoren kritiseres for at mangle innovation og positiv udvikling af kvalitet? I klummen “Hva´så chef” i bladet Danske Kommuner stiller klummeskriver Søren Thorup spørgsmålet og giver eksempler på fejlkulturen i indlægget “Chefen som skurk”
Et vigtigt spørgsmål er: Hvordan kan der udvikles en læringskultur, hvor fejl ses som et potentiale til forbedring og udvikling? Hvis hvert eneste kritiske forhold får tilskrevet “én skyldig” kan motivationen for de tilbageblevne til at reflektere over og forandre egen praksis udeblive.
Hvad er en god leder?
Erhvervsbladet skriver den 10. September, at ledere famler i krisen og beskriver, hvor svært det er for ledere at håndtere krise og modgang.
Svend Askær, formand for LEDERNE citeres for at mene, at en god leder er ”en person, der kan skabe gode resultater gennem andre”. Den definition på en god leder lyder tilforladelig men fjerner fokus fra lederens personlige ansvar, dvs. hvad den gode leder GØR anderledes end andre.
Medmindre vi mener ”andre” kan styres som maskiner, er det nemlig en kendsgerning, at lederen ikke styre andre til at levere gode resultater. En alternativ definition på den gode leder kunne lyde: ”den, der kan håndtere risici og træffe de for virksomheden bedste valg og beslutninger i den givne situation”
Mindre dokumentation mere risikovillighed
Færre krav til offentligt ansatte om dokumentation efterlyses fra mange sider. Bl.a. har regeringen nedsat et regelforenklingsudvalg, FOA har efterlyst mere tid til omsorg frem for bureaukrati og for nyligt kunne vi i Jyllandsposten læse at “dokumentationsbyrden er selvskabt på ældreområdet” med en kraftig opfordring til, at kommunerne starter med at rydde op i interne regler og arbejdsgange.
Uanset holdningerne er det en kendsgerning, at mindre dokumentation vil kræve mere risikovillighed fra både politikere og topledere. De skal turde vise tillid til driftsledere og medarbejdere, turde leve med enkeltsager og at fejl opstår, hvor service og omsorg ydes af levende mennesker og de skal turde leve med den efterfølgende kritik.
Men er det reelt sådan, at dokumentations- og kvalitetssikringsbyrden er skabt af politikerne selv – ikke for at udvikle kvaliteten og sikre retssikkerheden, men for at holde deres rygge frie? Jf. citat af professor Peter Dahler-Larsen i bogen “Forandringer af betydning” red. af Dominique Bouchet, forlaget Afveje, Odense 2009: “Drivkraften er ikke længere kvalitetsudvikling, men et afrapporteringshensyn, der prospektivt skal befri de øverste ansvarlige for risiko”
Der er penge nok! – er der?
Ovenstående er titlen på Leder i JPÅrhus lørdag den 12. september 09. Er det en grundløs påstand eller er der noget om det? Hvad mener de ledere og medarbejdere, der dagligt arbejder med at udvikle offentlig service og kvalitet? Hvor ville det være konstruktivt og befriende af få seriøse bud på, hvor resurserne/pengene ligger begravet fra nogen af jer, der har fingeren direkte på pulsen.
Foredrag om Risikoledelse i en fejlkultur
Seminarer.dk har i november måned arrangeret seminar om Risikoledelse i en Fejlkultur og tager udgangspunkt i, at det er en leders grundvilkår. På seminaret stilles spørgsmålene: Er det legalt at fejle i din organisation? Betragter du fejl som et onde eller en mulighed for kvalitetsudvikling? Kan du som leder undgå fejlene? Er du bevidst om de risici, du er omgivet af? Hvordan forebygger du den store skandale? Hvad gør du, når du rammes af den?
På seminaret møder du også Rasmus Dahlberg fra virksomheden Complx, som bl.a. er forfatter til bogen “Den menneskelige faktor” – om katastrofer og ulykker i historien og du møder undertegnede, der vil tale mere om både at lede risiko og lede på trods af risiko….(for fejl…).
Whistleblowers – morgendagens helte eller etisk glidebane?
Politikken og DR´s nyheder kan i dag fortælle om en bemærkelsesværdig tendens hos virksomheder, der har problemer med uærlige og umoralske ledere og medarbejdere. Man ønsker systematiske sladrehanke for at fange en uacceptabel og umoralsk adfærd. Det skal nu være legitimt, anerkendt og værdsat at videregive, hvad man ser, hører og oplever til sin chef – vel at mærke anonymt. At håndtere den ledelsesmæssig udfordring ved hjælp af professionelle og anonyme sladrehanke er en falliterklæring og den ringeste måde at komme problemet til livs.
Forandringer kræver mod
Påstande i denne blog underbygges stille og roligt! Sidst fra Væksthus for Ledelse.
Vildveje i velfærdsstaten
Bogen “Vildveje i velfærdsstaten” af Verner C. Petersen fra Århus Handelshøjskole, på Informations forlag, 2008 handler om, hvad der er ved at ske med det personlige ansvar.
Læs en kompetent og samtidig overskuelig og letlæselig gennemgang af den offentlige sektors dilemmaer og de trends vedrørende kontrakt, kontrol og benchmarking, som går sin sejrsgang over det ganske land. Selvom intentionen er positiv, er vi “ved at skabe os et styringsmæssigt monster og et vrangbillede af rationalitet og fornuft”.
Debatbog der udfordrer!
Ønsker I inspiration til debat på arbejdspladsen, på netværksmødet eller andre steder, hvor mennesker der er interesseret i samfundet og det levede liv, mødes, kan jeg anbefale Morten Albæks bog fra 2008: Nedslag, udgivet på forlaget Gyldendal. Den består af 23 korte essays, hvori han diskuterer spørgsmålet: “…er vores enighedskultur et selvbedrag….som skaber afstand mellem det vi tænker og det vi siger, mellem det vi siger og det vi gør?”
Isen er usikker
Jeg har lige været på en spadseretur i dejligt solskin og frostklart vejr. Jeg kom forbi en sø med skiltet “Isen er usikker”. Det gav mig associationer til den massive forandring, der er sket i samfundet fra jeg var barn i 60´erne og til dagens informationssamfund. Da jeg var barn stod der “Færdsel på isen forbudt” på skiltet. Dengang udviste kommunen autoritet frem for kun at give information. Kommunen havde informationen om den tynde is og “omdøbte” den til et påbud om, at vi skulle undlade at gå på den og risikere at drukne.
Personligt ansvar eller skyld
Beskæftigelsesministeriet har også sat temaet personligt ansvar på dagsordenen og har oprettet en hjemmeside, hvor politikere og borgere kan debattere “mit ansvar”. Om motivet er at fremme idealet om næstekærlighed, hvor mennesker tager personligt ansvar for dig selv og sine nærmeste eller om det handler om at flytte byrder, læs: økonomiske udgifter fra den offentlige sektor tilbage på borgerens skuldre er der nogen uenighed om. Hjemmesiden finder du her
Når offentlige institutioner overvåges i det skjulte
Offentlige ledere møder i stigende grad skjult kamera ved at personalet overvåges. Det øger risikoen for, at en leder bliver gjort ansvarlig for en medarbejders handliger og ikke blot bliver ansvarlig for den ledelse og de resultaer, der er opnået. Lederen bliver stillet til regnskab, hvis konkrete medarbejdere opfører sig utilstrækkeligt.
Dyder og arbejdsmoral
Gamle dyder som arbejdsmoral og det personlige ansvar skal have nyt liv. Det handler grundlæggende om, hvad du ønsker skal kendetegne et godt samvær og mødet mellem mennesker og så at gøre/være det du selv ønsker. Det handler om tillid, respekt, engagement, uegennytte og servicemindedhed.
6 områder for intern kvalitetsforbedring
Der er allerede en høj kvalitet rigtig mange steder i den offentlige sektor! Lad det være slået fast med det samme!
Det betyder imidlertid ikke at alt er perfekt; der er også et potentiale for mere kvalitet og trivsel og det handler mest om at ændre (egen) adfærd og indstilling – og det er rigtig svært! De 6 indsatsområder, som rummer potentialet er:
Undercover journalistik
I programmet Mennesker og Medier på Danmarks Radios P1 har Lasse Jensen behandlet temaet journalistik under dække med udgangspunkt i sagen om Fælledgården i København og sagen Strandvænget i Nyborg og interviewet de to praktikanter, som tog job på institutionerne og arbejdede under dække med en helt anden dagsorden. Hør udsendelsen her.
Ledelse – vejen til kvalitet
Ovenstående er titlen på en rapport om muligheden for at forbedre den offentlige sektor. Den er skrevet af Tænketanken Public Governance, som består af en række privatpersoner, der i deres professionelle virke fungerer – eller har fungeret – som topledere i stat, region og kommune. Projektet er kommet i stand på initiativ af SAS Institute, som faciliterer tænketanken.
Filosoffen Hannah Arendt og “det personlige ansvar”
I min søgen efter at gøre begrebet ”det personlige ansvar” mere tydeligt og operationelt er jeg stødt på den tyske filosof Hannah Arendt (HA). Hun er blandt andet kendt for sine tanker om ”ondskabens banalitet” og menneskelivets 3 processer: arbejde, fremstilling og handling. Hun har noget at sige offentlige ledere, som ønsker en arbejdspladskultur, der er kendetegnet ved et godt samarbejde og medarbejdere/ledere, der alle tager personligt ansvar.
Uredelig udsendelse, iflg. projekt på RUC
gennemgang. Studerende på Roskilde Universitetscenter har på 2. semester – forår 2007 analyseret 2 dokumentarfilm ud fra om de var redelige og etisk forsvarlige i deres brug af retorik. De har foretaget en redelighedsvurdering af udsendelsen “Er du åndsvag” ud fra 4 hovedformer for vildledning.
Nul jantelov – vi er gode til…!
Kategorien med den lidt provokerende titel “Platform for den sunde pral” er tænkt som stedet, hvor janteloven ikke gælder. Her kan folk fortælle historier fra praksis, hvor de synes, de har fortjent ros og er stolte over egen indsats.
Den offentlige sektors institutioner ønsker at være blandt “de bedste”. For at være blandt de bedste forudsætter det, at vi kan identificere den gode praksis og fortælle om det, der er lykkedes for os, måske trods vanskelige odds. Ordet “pral” kan vække negative associationer, nemlig at overdrive uden reel substans, at være selvhøjtidelig, at rose sig selv på bekostning af andre.
Mere frihed frem for regler?
Der er et stigende krav om, at ansatte i den offentlige sektor frisættes for regler, kontrol og styring. Det er godt for nogen, men…. Kravet bygger på en tillid til, at sektoren kun har folk som styres af gamle dyder som uegennytte, høj moral og engagement. Men min påstand er, at der er folk, som ikke magter friheden og ikke påtager sig det personlige ansvar for “at have med mennesker at gøre”. Ledere og kolleger ved tit hvem, men der sker ikke noget. I sektoren er tradition for stor rummelighed og det kan gå ud over kvalitet og sektorens renommé.
Personligt ansvar eller lederansvar?
Det er voldsomt at se skjult kamera “afsløre” menneskelige fejl og mangler i omsorg og pleje. Man føler behov for at gøre noget – ofte bliver det at finde en “skyldig”.
Kærlig og konstruktiv kritik
Jeg synes, der er behov for, at driften af offentlige velfærdsydelser bliver genstand for selvransagelse og kærlig kritik.
Institutioners modenhed
Nye ledelsesformer i den offentlige sektor ser dagens lys og der er godt gang i lederuddannelserne. Der er sket et skifte fra faglige ledere, der selv var dygtige pædagoger, sygeplejerske eller lærere til generalistledere der har fokus på managementdiscipliner som vision, mission, strategi, bundlinie og HR. Masteruddannelser repræsenterer en ny ledertype, som både er forankret i en traditionel faglighed og i de nye discipliner. Ledere uddannes, men hvordan forberedes medarbejdere og institutionernes omverden på den nye ledelsesstil?
Højrisiko for ledere
Som offentlig leder har jeg 2 gange “mødt” skjult kamera ved at personale er blevet overvåget i det skjulte og “afsløringerne” har fået personlige konsekvenser. Skjult kamera har “afsløret”, at medarbejdere udførte ringe kvalitet og pleje/omsorg og udviste manglende arbejdsmoral. Begge gange har det fået personlige følger i form af, at politikere placerede ledelsesansvaret hos mig. I medier og på internettet er jeg blevet personligt eksponeret og nærmest gjort synonym med de viste billeder. Hvis den tendens med skjult kamera i den offentlige sektor er stigende, kan det afholde folk fra at søge lederjobs eller at gennemføre de forandringer, der vil møde modstand, hvis risikoen for at komme i søgelyset er høj.
Værdier skal efterleves i praksis
Der er en stigende tendens til, at offentlige virksomheder vedtager værdier, som skrives ned på papir, men vi glemmer nemt at forholde os til, hvad det betyder for den enkelte at efterleve værdierne i praksis.